- Jeg synes om den båd der. - Det er jo et vrag.
Jeg synes om den alligevel. Du synes vel også om den, far?
- Jeg er vild med den, Laura. - Se, far kan også lide den.
- Hvem vil have morgenmad? - Jeg!
Jeg vil have pandekager.
Klædt på til lejligheden. Jeg troede, at du havde fortrudt.
- Værsgo. - Bekræftet og det hele.
De to lykkeligste dage i en sejlers liv.
Jeg fik aldrig ændret navn. Den her er til lugen og den her til motoren.
- Held og lykke. - Tak.
Er du skilt?
- Nej. - Mange skilte kommer herned...
...med halen mellem benene, bor på en båd i nogle måneder og forsvinder.
Du vænner dig til det. Ellers er her ret stille.
- Er der andet, du vil vide om hende? - Jeg finder ud af det.
Godt. Vi ses.
Jeg havde beholdt hende, hvis jeg var en bådmand, hvilket jeg ikke er.
- Er du? - Vi får se.
Og glem det nu ikke... Som beset.
Jeg kunne ikke lade være med at kigge.
Du trænger til sådan en... værsgo.
Du har vist en del at se til her. Jeg er på West Wind.
- Bor du der? - Ja, siden juli, da jeg blev skilt.
Jeg har altid villet gøre det her. Sommeren har været fantastisk.
Efteråret har også været godt. Jeg kommer om lidt.
- Er du også skilt? - Nej.
Fikser du den der, får du alt serveret. Mange piger elsker at sejle.
Jeg sejler ikke meget. Ingen tålmodighed. Stort slid for ingenting.
Men når bare det virker, ikke?
Pligten kalder. Vi ses.
- Tak for øl. - Det var så lidt.
- Godaften. - Hvordan går det?
Tak, Lauren.
Lauren...
Lauren, løb ikke på badeværelset...
Kors...
Kom nu...
Han har købt Hesperus.
Fandens.
Hallo?
Du virkede nervøs i morges.
- Hvad sker der? - Jeg afsluttede en handel i går.
Et sted i Charlevoix.
For koldt... for regnfuldt.
Alt for stille.
Man skal videre.
- Vi ses. - Held og lykke.
Hvornår smutter du?
Vi ses.
Så, ja... Rolig, min dreng.
Tag det roligt.
Du klarer dig. Tag det roligt, ud med det.
Du klarer dig fint.
- Mere kaffe? - Tak.
Du synes vist ikke om hjemmelavet mad.
Hørte du sækkepiberne i går aftes?
Nej, jeg hørte ingenting.
- Er det okay? - Selvfølgelig.
Jeg prøver at holde op, men jeg under mig selv en af og til.
Så er det en havepause, ikke en rygepause?
Netop.
- Intet held med motoren endnu? - Den startede næsten i sidste uge.
Sejler du snart ud med hende?
Hesperus er ikke bange for lidt koldt vand.
- Hvor længe har du været om bord nu? - 51 dage.
Men hvem tæller?
Du burde ikke blande alkohol og medicin.
Indbyggerne blev kaldt lotusspisere. De var venlige-
- og gav frugter til nogle sejlere. De ville dem intet ondt...
...men mente, at det var det bedste, de kunne... give dem.
Det der er skibet.
Det er det, vi har her. Kan du se det, Lauren?
Da vinden var taget af, tog de deres årer og roede i mange dage-
- til de kom til det land, hvor cyklonerne boede.
Cykloper, ja. Et øje...
Og på øen...
Er du dernede?
Vent lidt.
Indbyggerne blev kaldt lotusspisere...
Jeg snød ikke, se! Til helvede med det her!
Herregud...
- Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle gå. - Sæt dig. Du skal have varmen.
Her, tag den på.
Nu skal du få noget varmt at drikke.
Her.
Det burde hjælpe lidt.
- Kan du lide te? - Jeg har aldrig smagt det.
Te? Virkelig?
Engang, da jeg havde ringet til dig, holdt jeg pause og fulgte efter dig.
- Nysgerrig, ikke? - Pyt.
Joey mener det ikke.
Du kan blive her, så længe du vil. Sov der, så sover jeg i forenden.
Lauren?
Jeg går op foran, så får du lidt tid til dig selv.
Reparerer du selv sejlene?
Der er en glimrende sejlmager her i havnen.
- Jeg vil gøre det selv. - Som du vil.
Han har alligevel lukket i dag.
Mindre ryg, lidt mere ben.
Det er tricket. Gør sådan, så kan du ro hele dagen.
Jeg har villet spørge, hvilke to dage der er bedste i en sejlers liv.
Den dag, han køber sin båd, og den dag, han sælger den.
- En af livets mange sandheder? - Aner det ikke. Har kun oplevet en.
Pokkers.
Kom nu.
Skal jeg have tilladelse for at komme om bord?
Du er allerede om bord.
- Hvornår slukkede du for din mobil? - Omkring Halloween.
Jeg har været her to gange om ugen siden da for at snakke.
- Hvad laver du? - Forsøger at rense brændstofrøret.
Det er en sejlbåd. Hvorfor skal du lave motoren?
90 procent af alle sejlbåde bruger motorer 75 procent af tiden.
Jernspiler.
Hvornår kommer du tilbage?
Det ved jeg ikke.
Hvor lang tid til har du brug for?
Det ved jeg ikke.
Du kan arbejde på afstand. Vi lader dig være i fred.
- Jeg har masser at lave her. - Vi er fire måneder bagud.
- Og du har et godt team. - Det, der er tilbage.
- Der kommer altid nye lanceringer. - Ikke fra vores firma.
Det er sket, det er forbi for mig.
Det er slut.
Hvad er der gået? Otte måneder?
Jeg kan stadig ikke fatte det. Det er helt ubegribeligt.
Glem softwaren. Vi er urolige.
Jeg er urolig. Du forsvandt bare.
Jeg er her.
Det er ikke underligt, at du er her.
Tag den tid, du har brug for.
Så du kaster endelig håndklædet i ringen?
- Hvor er sejlmageren, du talte om? - På den anden side længere fremme.
Den vej?
Tak.
Du kan ikke ændre vindens retning, men du kan justere sejlene.
Jeg gav mig selv en god anbefaling. Det kunne leg lige så godt.
Så... lad mig se, hvad du har her.
Sækkepiber kan redde et menneskes sjæl.
- Synes du om laks? - Ja.
Godt, vi får Maries laks. En gammel familieopskrift.
Hun får Hesperus til at se ud som en lille norsk fiskerbåd.
Nej, hun begynder at arte sig.
Jeg tog en salat og vin med til Maries opskrift.
- Bare du ikke tager cigaretter med. - Jeg er holdt op.
Jaså? Så er der en anden, der hugger mine.
- Denne gang mener jeg det alvorligt. - Godt. Drikker du heller ikke mere?
- Jo da. - Så hent et glas. Vi skåler.
- Skål. - Skål.
Åbn denne flaske, så går vi i gang.
Hvor er din båd?
Jeg viser dig den bagefter.
Der er hun. Marie.
- Et igangværende projekt. - Hun er smuk.
For ti år siden kom jeg og min kone op ad St Laurencefloden.
Vi ville igennem Great Lakes.
Vi sejlede gennem Mackena-sundet, da hun fik et stroke.
Vi kom ikke længere end hertil.
Sidste gang, jeg sejlede ud med hende, var da jeg spredte Maries aske.
Hun har været i mit hjerte siden da.
Og jeg har sørget.
Det er ikke noget, jeg kan anbefale en ung mand at gøre.
- Kaffe? - Kan jeg stadig få morgenmad?
- Absolut. - Fint.
Hesperus er aftenstjernens ånd i den græske mytologi.
Han var den første, der besteg Atlas, men en storm blæste ham væk-
- og han forsvandt sporløst.
Takket være hans godhed blev han forvandlet til en almindelig stjerne.
Hver aften giver han natlig ro.
- Vil du altid blive her? - Jeg trives her. Her er roligt.
Det er afsides, og menneskene er interessante.
- Det gælder næsten alle steder. - Det er anderledes med vand.
Jeg kan tage til Cape Town i Sydafrika gennem Mackena-sundet-
- og fortsætte gennem søerne og ud til Nova Scotia.
Og ned langs østkysten, og så nordpå for at undgå golfstrømmen.
Fortsætte sydpå gennem Panamakanalen og fange passatvindene til Hawaii.
Krydse ækvator, sejle vestpå til Fiji.
Blive i Darwin i Australien en tid.
Så Det Indiske Ocean. Jeg skal læse vejret og strømmene rigtigt.
Sejle 160 mil syd for Madagaskar på vej mod Durban.
Det sidste stykke sydvest langs den afrikanske kyst.
Halvandet år og 32.000 km senere er jeg i Cape Town.
- Vil du gøre det engang? - Jeg har måske allerede gjort det.
Materialet er stadig i restordre. Der går kun et par uger til.
Et par uger? Det har været et par uger i et par uger.
- Tiden flyver af sted. - Ja.
Mens jeg sinker dig, kan du jo ordne andre ting, som skal gøres.
- Som hvad? - Brædderne på dækket skal slibes.
Men det er selvfølgelig ikke min båd.
Han har vist sat farten ned.
Det kan vi ordne.
Hejsa.
Hvordan går det?
- Så du klarede hele vinteren herude? - Jeg overlevede.
- Båden begynder at ligne noget. - Ja, langsomt, men sikkert.
Du burde ændre dens navn. Det passer ikke længere.
Jeg har vænnet mig til det. Vil du blive her lidt?
Jeg ville tage herud i et par weekender. Lidt ro skader ikke.
Vær nu forsigtige.
Sådan.
Kom, skat. Vi ses senere.
Mellem mørket og dagslyset, når natten begynder at sænke sig-
- kommer en pause i dagens arbejde, som kaldes børnenes time.
Og der har jeg dig for altid. Ja, for altid og en dag-
- når væggene bliver til ruiner, forvitrer og blæser væk.
Har du det godt?
Jeg burde have vidst, at hun var syg.
Vi var havsejlere. Dybe have og fjerne øer.
Hvorfor sejlede vi rundt i Great Lakes?
Det var hendes idé.
Hun ville ikke have, at jeg var alene på havet, hvis der skete noget.
Hun vidste, at det ville ske. Jeg tænkte slet ikke over det.
Jeg burde have regnet det ud. Så havde jeg kunnet gøre noget.
Men det gjorde jeg ikke.
Det vil sækkepiber aldrig kunne lave om på.
- Lyden kommer døgnet rundt. - I hele verden, hele tiden.
Der ligger Grand Traverse.
Indianerne jagede og rejste langs Lake Michigan i kano.
Bugten var en stor forhindring. De padlede sydpå langs sydbredden-
- og tilbage nordpå langs søen. Det var den lange vej.
Eller de kunne krydse 15 km på åbent vand fra fastlandet-
- til Leelana-halvøen, hvilket var kortere, men vandet er forræderisk.
Når de have forladt fastlandet, kunne de se halvøen på afstand.
Indianerne kaldte det Oh Me I Nah, stedet bagved.
Senere anvendte de franske pelshandlere samme rute.
De kaldte det Le Grande Traversée, den lange passage.
Så kom alle andre. Missionærerne, nybyggerne, bønderne, skovhuggerne.
Og til sidst vi turister. Undervejs blev navnet ændret til Grand Traverse.
Vi må ro igen. Hvis det begynder at blæse, havner vi i Magnama.
Vent lidt. Du har noget der.
Det er Grand Traverse, min dreng.
- Hvilket? - Det hele.
Jeg er næsten færdig.
Du er færdig.
Hun er meget smuk.
Vil du sejle ud?
Det burde du.
Nogle gange, når man havner, hvor man skal være-
- er det for tidligt.
Jeg lagde den på disken.
- Ingen cigaret? - Jeg tømte pakken i går.
De to lykkeligste dage i en sejlers liv.
Jeg holder dig fanget i mit fort og lader dig ikke rejse.
Jeg vil sætte dig i fangehullet i det runde tårn i mit hjerte.
Tag det ikke ilde op, men jeg ændrer nok navnet.
Hesperus er aftenstjernens ånd, som bringer ro om natten-
- ifølge græsk mytologi.
Hvis du siger det.
- Værsgo. Som vi aftalte. - Du havde ikke behøvet certificere den.
Jeg vil ikke miste den her, og jeg er klar over vilkårene.
Glem ikke den der.
Han følger med båden.
Halvandet år og 27.000 km senere er jeg i Cape Town.
- Vil du gøre det engang? - Jeg har måske allerede gjort det.
- Held og lykke. - I lige måde.